Kuka?
Nimi: Tiina Lehtonen
Palokunta: Pihlavan VPK
Vuosia palokunnassa: 39 vuotta (liittynyt 1984)
LSPeL Porin toiminta-alueen naistyönohjaaja: 1994-
LSPeL naistyönjohtaja: 2023-
”minulla on se tunne naistyönjohtajana, että olen yksi porukasta samalla viivalla, yhteisellä asialla.”
![](https://www.lspel.fi/wp-content/uploads/2023/12/Tiina-Lehtonen-768x1024.jpg)
Palokuntanaistyön konkari Tiina Lehtonen on tuttu näky, etenkin Porin toiminta-alueen tapahtumissa. Lehtonen on toiminut vuosia aktiivisena tekijänä, palokuntanaistyön puolestapuhujana ja virallisena edustajana aina valtakunnallisiin toimikuntiin asti. Hänet valittiin Mervi Parkkosen tilalle naistyönjohtajaksi vuodelle 2023 Parkkosen siirtyessä kesken kautensa LSPeL:n hallituksen puheenjohtajaksi. Kokemusta liiton palokuntanaistyöstä ja valiokuntatyöskentelystä Lehtosella on useita vuosia mm. Porin alueen naistyönohjaajana ja liiton naistyövaliokunnan varapuheenjohtajana, joten keltanokkana Tiina ei pestiin ryhtynyt.
Nyt Lehtosella on vuosi, ja vielä LSPeL 90 juhlavuosi, takana naistyönjohtajana. Selvitimme Tiinan ajatuksia kuluneesta vuodesta ja palokuntanaistoiminnasta.
Miten on vuosi naistyönjohtajana mennyt Tiina Lehtonen?
“On ollut antoisa vuosi. Naistyönjohtajan tehtävä on näköalapaikka. Vaikka varapuheenjohtajanakin olen monesti toiminut, puheenjohtajan paikalla ymmärrys, näköala ja näkökulma on edelleen syventynyt. Olen huomannut myös, että naistyönjohtajaa lähestytään palokuntanaisten asioilla yllättävän paljon. Pitkän alueohjaajakokemuksen vuoksi koen pystyväni muun muassa olemaan hyvänä vertaistukena toiminta-alueiden naistyönohjaajille heidän haasteissaan toimia tehtävässään. Minulla on se tunne naistyönjohtajana, että olen yksi porukasta samalla viivalla, yhteisellä asialla. Liiton järjestövaliokunnassa toimiminen naistyönjohtajan roolissa on myös uusi mielekäs juttu, missä voin edistää naistyön asiaa myös liiton sisäisissä toiminnoissa.”
Miltä LSPeL:n alueen palokuntanaistyö näyttää tällä hetkellä? Listaisitko muutaman asian?
- Mitä hyvää / kehittyvää?
- Nyt kun ollaan päästy koronarajoituksista, yhdessä tekeminen on todella tärkeää ja se on toiminnan suola.Olen huomannut, että palokuntanaiset eivät kavahda haasteita vaan lähtevät kokeilemaan rohkeasti asioita. Esim. ollaan halukkaita ottamaan naistyön luottamustehtäviä vastaan, ja katsotaan yleisesti jo muutaman vuoden päähän, esim. 2026 valtakunnalliseen leirivuoteen.Pyritään olemaan liiton naistyössä koko ajan palokuntanaistyön pulssilla siitä, mitkä tapahtumat ja toiminnot vetävät ja mitkä eivät.
- Liiton henkilökunnan kanssa saa asioita hyvin eteenpäin. Keskustelu- ja neuvottelukulttuuri ja yhteistyö toimii hienosti.
- Mitä haasteita?
- Ikääntyminen on pitkässä mittakaavassa haaste, kuten meidän yhteiskunnassa yleisesti, mutta toisaalta ikä ei ole este, sillä toiminta pitää aktiivisena kaikki ikäryhmät.Heitän pallon aktivoinnissa myös palokuntien naisostoille ja naisosaston johtajille, että tehkää paljon yhdessä, olkaa aktiivisia toimijoita omassa yhdistyksessä ja liiton alueen tapahtumissa.Olen myös havainnut, että naisosastojen nimiä on vaihdettu palokunnissa tukiosastoiksi, ehkä kuulematta palokuntanaisia. Ei sinänsä siinä mitään, palokunta yhdistyksenä päättää. Pohdin tässä vain vaikutuksia palokuntanaisten identiteettiin.
- Valtakunnallisessa palokuntatoiminnassa harmittaa se, että palokuntanaisilla ei ole enää omaa valtakunnallista toimielintä. Länsi-Suomessa kylläkin toiminta on palokuntanaisilla vahvaa, mutta arveluttaa muiden alueiden naistyön mahdollisuudet vaikuttaa valtakunnan tasolla.
- Mitä muutoksia olet havainnut vuosien saatossa palokuntanaistyössä?
- Jotenkin tuntuu, että seurataan tällä hetkellä todella tarkasti aikaa ja katsotaan tulevaisuuteen. En sano, etteikö ennenkin näin olla toimittu, mutta nyt on jotenkin vahva tunne eteenpäin menosta.
Mitkä asiat palokuntanaistyössä koet tärkeäksi tällä hetkellä ja miten pyrit niitä edistämään?
Toistan ehkä itseäni, mutta yhdessä tekeminen ja osallistuminen. Sen kautta syntyy yhteisöllisyyttä, mikä luo turvaa ja sisältöä kaikkeen toimintaan. Se on mielestäni kaiken järjestötoiminnan alkulähde. Sitä pyrin kaikin toimin edistämään myös itse osallistumalla ja tekemällä.
Miten päädyit palokuntalaiseksi?
Perinteinen kaava tässä(kin) tapauksessa. Silloinen poikaystäväni, muuan Matti Lehtonen oli palokunnan aktiivi jo kasarilla ja sitä kautta sukkuloin mukaan palokuntatoimintaan.
Olet myös aktiivinen palokuntaleireilijä. Montako leiriä takana?
18 leiriä nyt putkeen Harjavallan 2004 vuoden leiristä lähtien. Kaikki leirimukit löytyy.
Parhaat tai kauheimmat leirimuistot?
Jos olisi kauheita muistoja, en enää kävisi leireillä. Jos joku on jäänyt oikein kunnolla mieleen, niin 2006 Rovaniemen valtakunnallinen leiri. Siellä oli sellainen kiireetön Lapin henki, mistä pidin erityisesti.
Mitä muuta harrastat tai mitä tykkäät tehdä vapaa-ajalla?
Olen hulluna nettihuutokauppoihin. Niitä on kiva seurata ja silloin tällöin tulee huudettuakin jotain mielenkiintoisia tuotteita.
Terveiset palokuntalaisille:
Tuhat kiitosta kuluneesta vuodesta. Hyvää ja turvallista uutta vuotta. Ensi vuonna taas uusi virta ja uudet tuulet!